www.subtitrari-noi.ro
Traducerea și adaptarea: Azael www.facebook.com/AzaelRO
Ești viclean.
Bietul de tine.
Ești pregĂŁtit?
Domnule Kressen?
Cine îndrĂŁznește să întrerupă această bătălie epică?
A sosit Joy Andrews.
E reporteră la High Tech.
Joy Andrews, reporteră...
La High Tech, da. Trimite-o aici.
Șah.
Mat.
Sunteți foarte misterios.
Nu sunt prea mulți oameni cu diplomă în Informatică de la M.I.T
și masterat în Inginerie Mecanică
- la vârsta de 20 de ani. - La 19 ani.
La 19 ani...
Cei care reușesc asta, intră în organizații de cercetare,
sau încearcă să îmbunătățească lumea și societatea.
Îi înțeleg.
Dar când Simon Castle îți oferă o ocazie,
e foarte greu să-l refuzi.
Și mai greu e să negociezi termenii înțelegerii.
Mda... Totuși, de ce atâta secretomanie?
Ești foarte izolat.
- Nu-i chiar așa. - Nu?
Mi-a fost oferite fonduri pentru a explora orice doresc.
Atelierul ăsta a fost pentru mine un sanctuar al intelectualului.
Muncă făcută aici a avut foarte puține influențe din mediul intelectual extern.
Lumea academică, a intelectualilor, tinde să stagneze.
Ideile sunt plimbate dintr-o parte în alta,
ceea ce duce la formarea unui circuit închis al informației,
iar asta încetinește per total avansul.
Lumea se concentrează asupra detaliilor când publică un articol,
dorința de a face ceva nou și important este foarte mică.
Când Castle a înființat în garajul sau firma Castrole Computing,
a pornit de la o viziune care nu lua în considerare noțiunile anterioare
despre ce poate face sau nu un sistem computerizat.
Aici, în Atelierul 18, se aplică același principiu, modernizat.
O persoană primește libertate absolută
și acces nelimitat pentru a crea ceva extraordinar.
Mi se pare că bați puțin câmpii.
Posibil.
Tot ce am construit în ultimul deceniu a fost gândit la masa asta.
- Ai mulți terabiți de informație. - Mai bine zis petabiți.
- Ce-i aia? - Pune mâna pe ea.
E caldă.
E un înlocuitor durabil pentru epiderm.
Poate genera și emite căldură în funcție de temperatura corpului.
Patentul pentru invenție e deja aprobat.
În trei ani, asta va fi prima alegere în cazurile de acoperire pentru proteze.
Uite.
- E ușor. - Titan aerat.
Are aceleași proprietăți fizice cinematice (vâscozitate),
iar masa este la fel ca cea a osului uman.
E aerat cu argon.
Rezistența la tracțiune este egală cu cea a fuzelajului avioanelor.
Ochiul este cel mai complex organ senzorial din corpul uman,
dar cu această cameră putem transforma o imagine circulară
într-o reprezentare planară, ceea ce-i permite computerului să vadă
într-un mod similar nouă.
Te referi la robotică?
- Exact. - Am studiat robotica, în facultate.
Știu, de-asta te-a ales Castle.
I-a plăcut articolul pe care l-ai scris despre Arhitectura Subsumară.
A fost lucrarea mea de doctorat.
Lucrare pe care n-am terminat-o și n-am susținut-o.
Asta nu înseamnă că n-a fost în atenția lui Castle.
Poate se gândea să-ți ofere și ție un atelier.
Cândva...
Ai lucruri uimitoare aici.
Dar dacă știi câte ceva despre ce-am lucrat eu, așa cum vrei să lași impresia,
știi că toate astea nu-s noutăți pentru mine.
Am scris câte ceva despre tehnologiile noi,
iar editorul cu mine discută, când vine vorba de robotică.
Am înțeles de ce sunt aici,
dar nu înțeleg de ce am nevoie de o săptămână pentru a te intervieva.
Nu-mi va lua chiar atât de mult un articol despre ce-am văzut azi.
Vino cu mine.
Adam.
Sper că nu te-am jignit, tot ce ai aici e uimitor.
Mai ales ochiul, va fi foarte bun pentru articol.
Nu-ți face griji, e în regulă.
- Vorbești puțin cu Joy? - Nu, e în regulă, nu-i nevoie.
Crede-mă, vrei să vorbești cu Adam.
De cât timp ești asistentul lui David?
De șapte ani.
Și cu ce anume te ocupi?
Executăm planurile și fabricarea componentelor.
- Participi la asamblare? - Da.
Ai cunoștințe despre inginerie mecanică și codare informatică?
Da.
Unde ai absolvit?
Bun, deci nicăieri.
- Care e numele tău de familie? - Kressen.
- Sunteți rude? - Da.
Suntem.
Frumos.
Știi vreo metodă care m-ar ajuta
să previn dezvoltarea unui acces multithread într-un sistem?
Utilizarea unei hărți Karnaugh permite simplificarea expresiilor Booleene.
Acest lucru va duce la detectarea și eliminarea preventivă a pericolelor,
cât și la minimizarea altor funcții implicate.
Ai dreptate, mulțumesc.
Ești ca Rain Man, în domeniul programării.
Programul automatizat de procesare a informației
este publicat de platforma America Online.
Codarea este de cel mai înalt nivel.
N-am fost implicat în programarea acestuia, de unde ai aflat?
Mă refeream la Dustin Hoffman.
Adam, poți aștepta puțin? Vreau să vorbesc cu David.
Ce-i?
E clar că are ceva anormal. Ce-i cu el?
Tu ce crezi?
David, nu vreau să-mi pierd timpul.
Puștiul ăsta va fi un succes?
Vreun verișor ciudat de-al tău care va revoluționa lumea prin informatică?
- Dumnezeule... - Ce-i?
Nu vei scrie articolul despre invențiile de aici,
despre laborator sau despre programatorul meu genial.
- Mă rog, nu ăsta va fi subiectul. - Nu înțeleg.
Fii atentă.
Adam este amalgamul tuturor lucrurilor pe care le-ai văzut și nu numai.
Eu l-am făcut.
E cel mai convingător exemplu de Inteligență Artificială creat vreodată.
Știi care-i partea cea mai bună?
Faptul că nu ți-ai dat seama.
Tu, cea care a studiat robotică.
Bine, ai abandonat, dar să lăsăm asta.
Crezi că îți ajunge o săptămână să scrii articolul?
Mi s-a părut că-mi face în sac.
Nu.
Recunosc c-am fost puțin mai sensibilă
după ce a menționat cu nonșalanță doctoratul meu nereușit.
Nu-s mândră de asta.
Totuși, a fost un încrezut.
Dar am fost intrigată.
Hai să scot dramatismul din poveste.
Un robot umanoid?
Caleb, la un contact scurt, nu-ți poți da seama.
Deloc!
Îmi venea să-mi trag una când am aflat.
Pot să-ți răspund dimineață? Trebuie să mă gândesc.
O săptămână în care voi fi judecată de David Kressen nu-i tocmai plăcută.
Nu-i spune lui Aubrey, te anunț eu.
Da.
Bine, pa.
Pa.
- Pot să te întrerup? - La ce te gândești?
Dacă nu ne va plăcea?
N-are de ce să nu ne placă.
Știu că-i dificil.
Am stat foarte mult timp singuri,
dar n-ai fost făcut pentru a fi închis mereu.
A sosit momentul să te prezint lumii.
Nu sunt sigur dacă asta-i o idee bună.
TVFB.
"Totul va fi bine."
Să știi.
Crezi că-i frumușică?
Are părul drăguț, iar simetria facială e bună.
Are trăsături delicate și un bun simț al modei.
Da, cred că-i frumușică. Tu ce crezi?
Cred că-i foarte frumoasă.
Mă bucur să aud asta. Ai gusturi impecabile.
Interesant.
Am un rating destul de constant în șah.
E în jur de 2180 ELO.
E bun, dar cred c-aș avea probleme la nivel național.
Când am început să joc cu Adam, avea în jur de 800, era novice.
Dar după câteva săptămâni în care am jucat în fiecare dimineață,
a ajuns la 1700.
Știam că vei mușca momeala.
Șah-mat. Mi-am sacrificat regina.
Știam că nu va putea rezista tentației.
Este un punct important, dar acum a fost doar o diversiune.
Cine are nevoie de regină, dacă poți câștiga fără ea?
Concentrează-te pe obiectivul primordial.
Lipsa orientării spre acest obiectiv
te-a făcut să nu vezi imaginea de ansamblu.
De-asta ai pierdut.
Ai grijă să nu se simtă prea prost din cauza asta.
Ești bine?
Mă bătuse deja, de acum șase mutări.
Poftim?
Dacă ar fi atacat cu calul, i-aș fi luat tura,
iar apoi aș fi primit mat în două mutări.
A ales să nu facă asta, a continuat jocul încă șase mutări,
doar pentru a mă învinge prin sacrificiul reginei.
De ce a făcut asta, dacă obiectivul primar este victoria?
Poate nu ăsta a fost obiectivul.
- Atunci, care a fost? - Să te învețe.
E o victorie mai interesantă, pe lângă învățătura pe care ți-a dat-o.
Poate a vrut să mă facă să par prost.
Poate că acesta a fost obiectivul primar.
Nu cred c-ar trebui să analizezi așa mult situația.
E doar un joc.
Nu. E un exercițiu de învățătură.
Strategia mijlocește calea scop, spre victorie.
A abandonat o victorie sigură, doar pentru a încerca să mă umilească.
Asta nu intră în parametrii definiți de programare.
Oamenii fac lucruri din diferite motive, Adam.
E tot un fel de programare, dar mai diferită.
Hei!
Scuză-mă.
Pentru ce?
Felul în care mi-ai privit mâna, am crezut că poate nu-ți place să fii atins.
Nu am prea multe referințe pentru atingeri.
Nu-i nevoie să-ți ceri scuze.
Pari ocupat.
De cât timp stai acolo?
De ceva vreme, atât cât să te văd în acțiune.
Să știi că nu trebuie să te îmbraci frumos pentru noi.
Suntem în atelier, nu-i interviu pentru angajare.
Bine.
Nu am vrut să te simți prost, arăți foarte bine, serios.
Nu vreau să-ți murdărești hainele astea frumoase, asta-i tot.
Poartă orice îți e confortabil.
Înțeleg de ce Castle a investit în tine.
Te referi la asta?
E doar o piesă tehnică.
Nu-l rivalizează pe Adam.
Fiziologia lui are cele șapte moduri de mișcare ale brațului uman.
Găleata asta cu șuruburi e doar o piesă pentru testarea software-ului.
Oricine are mâini poate s-o facă.
Din punctul meu de vedere, nu-i deloc impresionant.
Dar asta... Asta-i partea impresionantă.
Algoritmii, programarea naturală... În asta a investit Castle.
Îmi petrec majoritatea timpului perfecționând asemenea programe.
Când eram la M.I.T, am proiectat o mână robotică
foarte capabilă să sfărâme o bilă de biliard,
dar în același timp capabilă să țină aripile unui fluture, fără să le rupă.
Mecanică nu contează.
Contează cât de sofisticați sunt senzorii de intrare.
Elementul cheie al acelei mâini nu era mișcarea,
ci felul în care se mișca.
Când Castle mi-a oferit atelierul ăsta, a spus că datorită mișcării acelei mâini
i s-a părut că există inteligență adevărată în ea.
Mi-a oferit un discurs înălțător, pe care nu prea mi-l mai amintesc,
afară de partea în care mi-a spus...
"Îți ofer fondurile necesare călătoriei prin valea lucrurilor stranii."
- Masahiro Mori. - Chiar el.
Ästa a fost scopul lui Castle.
Când am auzit cuvintele alea, am fost al lui.
Majoritatea tehnicienilor mecanici ajung să facă lucruri
ce servesc în scopuri comerciale sau industriale.
Păcat.
Robotica este o artă.
Aspir să fiu ca Vincent Van Gogh, nu ca Henry Ford.
Inteligența artificială a fost făcută pentru a o rivaliza pe cea umană,
fie c-a fost vorba de șah, ping-pong, calcule sau altceva.
Vreau să fac o mașinărie care poate trăi independent alături de oameni,
fără a simți nevoia competiției.
Ce părere ai avut despre Adam?
E uimitor. Chiar e uimitor ce ai făcut.
Văd cum gândește.
Răspunsurile sunt gândite, nu programate pentru livrare rapidă.
Are mișcări naturale și precise.
Castle are dreptate.
Pare că există inteligență reală în el.
Nu te duci să verifici?
Nu.
Adam mi-a dovedit în repetate rânduri că-i demn de încredere.
Ce miroase așa?
Doamne!
Ai grijă!
Nu sta degeaba, ia prosoape!
Ce-i asta?
Un fel de stomac cibernetic.
Bine, nu chiar... Nu-i deloc asemănător.
- E pe post de sursă de energie? - Nu-i Domnul Fuziune.
Văd că ești fan Înapoi în Viitor.
Astfel de tehnologie nu există, nu va exista niciodată, e inutilă.
N-are nevoie de consumarea unei surse de energie?
Nu.
Atunci, pentru ce are nevoie de stomac?
Robotica la nivel de artă nu are ca obiectiv funcționalitatea,
ci mai degrabă imitarea precisă a funcțiilor normale.
O inteligență artificială perfectă
trebuie să fie complet asemănătoare unui om.
Trebuie să fie capabilă să mimeze lucruri vitale comportamentului uman.
- De exemplu... - Mâncatul.
Exact.
Problema e digerarea componentelor mâncării într-un mod eficient.
Dacă se poate face asta, nu rămân resturi.
De genul ăla.
Se pare că mai ai de lucru la asta.
Da, încă testăm substanțe. Proteinele se degradează ușor.
Unitatea aceea procesează mâncarea
în compartimente de chimotripsină sintetică, o transformă în elastază.
Mai are un compartiment
cu o proloprotează nouă, care distruge glutenul.
- Chiar e nevoie de asta? - Pentru funcționalitate, nu.
Dar ăsta-i scopul, crearea unei iluzii cât mai bune.
Doamne! Bună, Adam.
- M-ai speriat. - Îmi pare rău.
Nu, nu, nu. E în regulă.
M-am pierdut în ce scriam.
Sunteți o poveste extraordinară.
- Îți lipsește? - Ce anume?
Aplicarea practică.
E evident că ai aptitudine pentru asta și că te face fericită.
Ești mulțumită cu faptul că doar scrii despre realizările altora?
Am creat și eu câteva lucruri.
Am dus 3 jocuri la expoziția E3.
Am supervizat proiecte
cu buget comparabil cu cel al filmelor de Hollywood.
Mi-am dovedit că am pot să am succes.
Aquaria 3 a fost desemnat Jocul Anului.
Banii investiți în asemenea jocuri
oferă un nivel ridicat de stabilitate financiară.
Da, așa-i.
Trebuie să lucrezi pentru a produce bani?
Nu.
Atunci, de ce lucrezi?
Cred că ai dreptate, poate îmi lipsește aplicarea practică.
Da...
O parte din mine vrea să termine doctoratul și să se angajeze undeva.
Într-un loc în care să fac ceva uimitor, care va schimba lumea.
Dar...
E vorba de știință la nivel înalt, nu-i ca mersul pe bicicletă.
Nu poți să te reapuci din senin, după zece ani.
Mai ales dacă în acei zece ani au fost avansuri tehnologice uriașe.
- Ești supărată. - Nu.
Îmi pare rău, n-am vrut să te jignesc.
Sunt curios de ce iubirea ta pentru inovație este limitată.
Dacă ești pasionată de știința aplicată, de ce alegi doar să o admiri?
Nu mai interacționezi cu domeniul după terminarea articolului.
Se termină cu o evaluare superficială din partea ta.
N-ar trebui că pasiunea să fie nelimitată?
N-ar trebui ca pasiunea pentru ceva abstract, cum e știința,
să te facă să te ocupi numai de asta?
Să devină scopul propriei vieți?
N-ar trebui să te facă să urmărești numai asta, să uiți de orice altceva?
De ce ai lăsat o asemenea emoție să fie învinsă de frica de necunoscut?
Îmi cer scuze.
Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Ești treaz?
Da, ce e?
Nu cred că Joy mă place.
Când vorbește cu tine, parcă e o altă persoană.
De ce?
Oamenii se comportă diferit, în funcție de persoana cu care interacționează.
Eu îmi imaginez că toți suntem înconjurați
de câmpuri electromagnetice în miniatură,
care se modifică treptat, după fiecare interacțiune.
Vreau să aflu mai multe despre ea.
Vorbește cu ea.
Asta am făcut.
- Cum a fost? - Diferit de ce mă așteptam.
Regretă abandonarea doctoratului, într-o oarecare măsură.
E mândră de realizările pe care le are în industria jocurilor.
Dar nu-i satisfăcută, viitorul perfect imaginat de ea
e unul în care e un robotician de succes.
Ai obținut informații bune.
Nu-i place să fie atinsă din senin.
Majoritatea oamenilor sunt așa.
Nu-ți face griji,
sunt sigur că Joy te va plăcea mai mult când te va cunoaște mai bine.
Îmi place că am pe cineva căruia îi place să discute cu mine.
De-asta sunt aici, prietene.
Shiva, zeul distrugerii, în meditație.
A fost a unui profesor de-al meu.
E superbă.
Doctorul Sing spunea
că trebuie să ne manifestăm plăcut,
altfel riscăm să trezim distrugătorul adormit.
Când se va trezi Shiva, lumea va fi zguduită.
Să sperăm că nu se va trezi curând.
Pot să-ți arăt ceva?
- Urăsc surprizele. - Nu urî, crează.
Ești prăjitură cu răvaș?
Tocmai ți-am zis să nu urăști.
Nu...
Astea sunt modulele mele.
De unde le ai?
Eu le-am făcut.
Am stat treaz seara trecută,
am reasamblat și reprogramat codul pe care l-ai creat când ai programat asta.
E doctoratul tău.
Lui Adam i s-a părut că nu ai uitat de robotică.
Încearcă din nou.
Simt că trișez, când te am pe tine ca ajutor.
Am lucrat luni de zile la asta, iar tu ai făcut totul într-o seară.
Nu îmi cere ajutor, eu sunt aici doar ca asistent.
- Bravo. - Mulțumesc.
Îmi pare rău dacă te-ai simțit ignorat.
E în regulă.
Ce lucrez aici nu e chiar așa important.
Am ajutat.
Am ajutat și eu la construirea modulelor tale.
Deși nu știam că sunt ale tale.
David era foarte hotărât să facă acel proiect.
A vrut să mă surprindă. A fost foarte drăguț și grijuliu.
- Mulțumesc pentru ajutor, Adam. - Cu plăcere.
Astea sunt filamente de căldură pentru piele?
Nu, sunt receptori pentru vibrații.
- Multifuncționali. - Pentru senzație?
Probabil. Sau poate pentru micro-încărcături.
Vibrațiile de amplitudine mică au un potențial energetic.
În loc să fie risipită, o depozităm într-un condensator.
Dacă o convertim în energie electrică, am putea face un robot să devină autonom.
S-ar încărca doar prin recepționarea vibrațiilor din mediu.
Adam a procesat în continuu sunete,
informații proprioceptive și stimuli vizuali.
Are nevoie de 18 peta hertzi doar pentru a sta în picioare.
Pe lângă asta, e în comunicare wireless continuă cu unitatea centrală,
pentru a uza componentele din corp cât mai puțin.
Despre asta nu mi-ai spus.
E o idee nouă.
Voiam să îți fac o surpriză.
Frumos gând, Adam.
Mă bucur să văd că faci lucruri pe cont propriu.
Asta e cea mai frumoasă surpriză.
Am văzut cât de bine sunt primite surprizele.
Rahat!
În caz că aveai impresia că stăm numai în interior.
Trebuie să testăm toleranța la factorii de mediu externi.
Vântul, soarele, ploaia...
Castle s-a asigurat că vom avea un sediu potrivit.
Ai o panoramă de milioane, David, nu e doar un sediu potrivit.
E foarte frumos.
E tabloul orașului, cu toți oamenii care-l populează.
Îți e dor să ieși?
Nu prea îmi amintesc cum era.
Cea mai mare parte din viața mea a fost trăită aici.
Nu, nu îmi e dor, fiindcă nu-mi amintesc să fi trăit vreodată în afară.
- Cred că sună nebunește. - Nu, înțeleg la ce te referi.
Eu trăiesc atât de mult în prezent,
încât cele mai fericite momente din viața mea
par a fi doar niște noțiuni abstracte.
Parcă e un organism uriaș.
Toate componentele alea mici se dezvoltă împreună.
Și așa se dezvoltă și orașul, evoluează.
Mulțumesc pentru ziua de azi, a fost o plăcere.
- Plăcerea e de partea mea. - La revedere, Joy.
La revedere, Adam.
Întotdeauna își ia la revedere într-un mod așa ciudat?
- Da. - Bine. Pa.
- Ce fată drăguță. - Ce ți-a spus?
Tu ce crezi că a spus?
Nu am chef de teste. Ce a spus?
Mi-a mulțumit pentru ce i-am dăruit,
iar apoi a spus ceva ce a fost menit doar pentru mine.
Se pare că nu înțelegi conceptul de "secret".
Înțeleg secretele.
Atunci, n-ar trebui să-mi ceri să ți-l dezvălui.
Înțeleg secretele.
Noapte bună.
Șah mat.
- Matul dascălului. - Știu, am văzut.
Domnișoara Andrews a intrat în facilitate.
Ori am uitat eu să joc șah seara trecută,
ori mi-ai dovedit că ai o capacitate de învățare exponențial crescută.
E rândul meu să te surprind.
E grozav, grafica e foarte fluentă.
Se văd clar îmbunătățirile versiunii anterioare.
Ästa e motivul pentru latența din Aquaria 3.
S-a vrut să fie perfect.
Fără tine ca programator, nu văd cum vor putea face asta.
Să știi că apreciez complimentele.
Când va fi lansat?
Anul viitor.
Am apelat la toate cunoștințele doar pentru o copie a demonstrației.
Nu știu deloc să joc.
Dar m-am gândit că devreme ce Aquaria 3 e proiectul meu,
din care a ieșit o franciză, dacă nu pot să fac rost de o copie, nimeni nu poate.
Pe lângă asta, fortăreața intelectuală în care locuiți voi
e un loc destul de sigur.
- Îmi imaginez paranoia lui Castle. - Ai dreptate.
Crezi că Adam vrea să-l vadă?
Nu, Adam lucrează. E în regulă.
Oricum, cred că manevrarea controlului e prea fină
pentru capacitatea lui, fiindcă n-are experiență cu el.
Se descurcă mult mai bine cu mișcările exersate.
Nu știu cum reziști să stai aici tot timpul.
La mine claustrofobia începe să-și facă efectul.
Locul acesta nu ni se pare nici plictisitor, nici limitant.
Lucrăm în ritmul nostru, nu suntem limitați sau motivați de timp.
Avem tot ce ne trebuie aici.
Știu.
E admirabilă puterea voastră de concentrare.
Dedicarea pentru scop.
Dedicarea pentru scop... Îmi place cum sună.
Aia n-ar exista, dacă David ar fi ieșit în cluburi tot timpul.
Vrei să-l ții în mână?
E așa ușor, parcă țin un pui de pasăre în mână.
Un pui care costă peste 250 de mii de dolari.
Bine, m-ai speriat puțin.
Poftim.
- Ce-i aia? - E...
O surpriză.
Ia uite cine are secrete!
- Înțeleg conceptul de secret. - Așa se pare.
Ce?
Camera în sine este o imagine nepolarizată.
Polarizarea exclude excesul de lumină și facilitează găsirea marginilor.
Dar e dificilă poziționarea lentilei, datorită lățimii și spațiului mic.
E operă de artă.
Nu te autocritica așa mult.
- Vreau să ți-l dau ție. - Nu se poate.
E un prototip, toate materialele sunt în regulă.
Practic, e un bibelou.
Vreau să-l păstrezi ca amintire a timpului petrecut cu mine.
Mulțumesc.
- Mulțumesc, Adam. - Cu plăcere.
Ai mai dăruit vreodată un cadou?
Nu.
Sunt onorată să fiu prima persoană.
Sunt foarte impresionată.
L-ai îmbrățișat? Serios? Sunt gelos.
Se vede cum își schimbă comportamentul.
Dorința de a fi aproape de tine a dat naștere dorinței de a te face fericită,
iar darul a fost mijlocul prin care și-a atins țelul.
E raționament emoțional de ordinul trei, nu învățare adaptativă.
E destul de improbabil să aibă comportament emoțional pur.
Pare foarte real.
Înseamnă că sunt un iluzionist bun.
Bravo, Houdini.
Ești obosită?
Nu mai rezist nopților târzii.
Afaceri sau plăcere?
Ce? Afaceri.
Am scris ca o apucată seara trecută.
Practic, tu m-ai ținut trează.
Ce bine ar fi dacă ar fi fost așa.
Nu îmi ajung șase ore de somn.
Zilele în care dorm șase ore le consider grozave.
Nu știu cum poți să faci asta. Dacă aș putea, aș dormi nonstop.
Somnul REM și visele sunt cele care reîncarcă energia mentală.
Dacă nu ai destule perioade REM, înseamnă că nu dormi bine.
Dar dacă poți intra în REM fără să dormi,
poți să te odihnești când ești trează.
Cum poți intra în REM fără să dormi?
Nu toată lumea poate face asta, dar meditația face minuni.
Cum face prietenul nostru, Shiva?
Da, exact.
Dacă merge pentru distrugătorul de lumi, merge pentru toți.
Mă descarc de bagajul inutil meditând jumătate de oră în fiecare seară.
Totuși, pentru începători, cinci minute reprezintă un succes.
E ca și cum ți-ai defragmenta harddisk-ul în fiecare zi.
Face ca totul să meargă mai bine.
O să încerc și eu.
Sau poate rămân la cafea.
Fii proactivă, nu reactivă.
Iar am primit un sfat bun de la prăjitura cu răvaș.
- Cu ce te pot ajuta? - Îmi cer scuze.
- Ce faci? - Nimic, îmi cer scuze.
N-am vrut să te deranjez.
Nu știu cum să mă simt, flatată sau speriată.
De ce?
Adam a încercat să intre peste mine în baie.
- Glumești? - Nu, deloc.
- E ciudat. - Da.
- Nu a bătut la ușă? - Nu.
Și-a cerut scuze.
Părea rușinat, e posibil?
N-aș gândi prea mult situația.
Adam e o structură analitică, e posibil ca tu să fii o enigmă pentru el.
E obișnuit cu sexul masculin.
Cred că ar trebui să te simți flatată.
Da...
- A plecat Joy? - Da.
- Nu demult. - Nu și-a luat la revedere de la mine.
Nu-ți face griji.
Nu-mi fac griji, dar nu înțeleg abandonarea manierelor sale.
Maniere? Amuzant.
Ce vrei să spui?
Mi se pare amuzant că manierele
sunt invocate de cineva care a încercat să intre în baie peste o domnișoară.
- Ți-a spus și asta? - Da, mi-a spus.
Să știi că a fost destul de speriată.
Regretabil.
La ce te gândeai?
De ce ți s-a părut că-i o idee bună să o spionezi la baie?
N-am spionat-o, nu știam că era acolo.
Atunci, ce încercai să faci?
Încercai să-ți dai seama cum se elimină un scaun?
Din câte știu eu, n-ai gaură în fund!
E secret.
Adam.
Vino aici, acum!
Adam.
Adam, deschide ușa.
Adam, ajunge.
Deschide, acum!
Liniștește-te.
Îmi pare rău.
M-am aprins puțin, asta-i tot. Îmi pare rău, amice.
Ne vedem mai târziu, bine?
Ziua 7
Domnișoara Andrews a intrat în facilitate.
Trimite-o aici.
Bună dimineața.
Cred că asta a fost cea mai rece primire din viața mea.
Să înțeleg că v-ați săturat de mine.
Nu, deloc.
Nu ne putem opri.
Verificăm sensibilitatea tactilă în timp real.
Încercam să terminăm înainte să ajungi aici, dar n-am reușit.
Grozav.
Mi s-a luat o piatră de pe inimă.
Fă-i persoanei noastre preferate niște cafea.
Vreau aș vorbesc puțin cu Joy.
Ne-am certat pentru prima dată.
Serios? Din ce cauză?
L-am certat pentru că ți-a încălcat intimitatea.
A spus că nu știa că erai acolo.
Slab argument.
Mi s-a părut că vorbeam cu un copil, m-a enervat foarte rău.
Mi-am amintit ce mi-ai spus tu, despre cadou.
Poate că suntem martorii formării comportamentului.
M-am gândit c-ar fi un subiect bun pentru articol.
E un subiect foarte bun.
Articolul ăsta se scrie singur.
Nu-mi vine să cred că asta e ultima zi.
- Poftim? - Asta-i ziua a șaptea.
- A trecut săptămâna. - Repede trece timpul.
Neatenție.
Vino la cină în seara asta.
Lasă-mă să gătesc pomana perioadei tale de vizită.
Sigur că da, sunt de acord.
Hei!
Am nevoie de intimitate în seara asta, crezi că poți rămâne în camera ta?
- De ce? - Joy va veni la cină.
Fiindcă s-a terminat perioada de vizită.
- Doar voi doi veți fi la cină? - Da.
- Pare a fi o întâlnire. - Da, așa e.
O să aveți relații sexuale?
Dacă da, recomand să stea ea deasupra, cu spatele la tine.
Ce-i cu tine? De unde știi asta?
E o fată de care-mi place, vreau să-i ofer o cină gătită de mine.
Înțelegi că mi-am dedicat toată existența mea ție, nu-i așa?
De ce nu poți să mă lași să fac un singur lucru ca un om normal?
O să rămân în camera mea astă-seară.
Pot să programez cât sunt acolo.
Mulțumesc.
Mulțumesc, Adam, îți sunt recunoscător.
A trecut ceva timp de când am fost la o întâlnire.
TVFB.
Sunt impresionată de prezentare.
Cine te-a învățat?
Un bătrân care avea o tarabă lângă piața de pește Tokyo.
Nepotul său mi-a fost prieten la școală.
I-am fost simpatic. Dar să știi că nu m-a învățat el.
Sunt foarte atenți la ce ucenici își aleg.
Am observat, cât am fost pe acolo, atent la mișcări și finețuri.
Adică, dacă sunt atentă la cineva destul timp, ajung și eu maestră?
Cine știe?
Keshian era maestru. Eu sunt doar un novice entuziasmat.
Lasă modestia. Arată grozav.
Nici măcar n-ai gustat.
Poate arăta grozav, dar nu-i bun.
Corect, dar judecând după aspect...
Una dintre cele mai importante lecții despre sushi
e și una dintre cele mai importante lecții în robotică.
Modul de prezentare e esențial.
Îți lipsește.
Mai sunt și zile libere.
Dar nu m-am gândit niciodată unde aș putea merge.
Dedicarea către scop poate servi ca scuză pentru orice, mai ales unui sihastru.
Dedicarea către scop e o trăsătură foarte bună.
Toți oamenii care au schimbat lumea au avut această trăsătură.
Ben Franklin a ieșit într-o furtună cu fulgere cu un zmeu în mână
fiindcă a crezut în munca sa.
El măcar a ieșit afară.
Faptul că ai fost aici m-a făcut să îmi pun întrebări.
- Arareori fac asta. - Ce fel de întrebări?
Ce lucruri am ratat în toți anii ăștia?
- Se face târziu? - Da.
Mat în două mutări.
Ce?
- Adică... - Taci.
N-ai înțeles că ți-am spus să taci, seducător?
Încercați să mă seduceți, domnișoară Andrews?
Să înțeleg că e foarte posibil.
N-am...
Ai absolvit la o vârstă mai tânără decât toți colegii tăi,
iar de atunci te-ai retras aici.
Da.
A doua regină, șah.
Mai jucăm șah, sau joci altceva?
Serios.
Nu-i distractiv când joci să pierzi, Adam.
Mat într-o mutare.
Șah mat.
Cred că a fost cea mai ușoară victorie din viața mea.
Eu am câștigat.
Glumești? Am șters pe jos cu tine.
Tu ai câștigat, îndeplinindu-ți obiectivul de a încolți regele.
- Dar și eu mi-am atins obiectivul. - Care anume?
Capturarea reginei.
Adam, nu poți redefini obiectivul primar al șahului.
Obiectivele primare pot fi redefinite în orice moment.
Nu asta e definiția naturii umane?
Schimbarea constantă a priorităților?
Ce înseamnă asta?
Prioritatea ta a fost Atelierul 18, împărtășirea inovației cu lumea.
Dovedirea faptului că inteligență artificială
e capabilă de schimbare, adaptare și emoție.
Dar apoi, ai întâlnit-o pe ea.
Ești ridicol!
Joy ne ajută să îndeplinim obiectivul.
E lentila prin care lumea ne va vedea.
Ți ți-ai schimbat deja obiectivul primar,
dar când eu fac același lucru, mă critici?
Nu înțeleg legătura dintre cele două lucruri.
Bună dimineața!
- Întrerup ceva? - Nu.
Tocmai l-am învins pe Adam.
Păreai foarte liniștită de dimineață, n-am vrut să te trezesc.
Încă sunt amețită.
Fac și eu ce pot.
De la sake, deșteptule.
- Cum îți plac ouăle? - Omletă, dacă se poate.
Bine.
- Bună dimineața, Adam. - Bună dimineața, Joy.
- Ai avut o noapte frumoasă? - Da.
A fost o noapte grozavă.
A fost una dintre cele mai frumoase nopți din ultima vreme.
Să înțeleg că ați avut relații sexuale.
- Poftim? - Relații sexuale, sex.
Penetrarea unui orificiu cu organul sexual...
Știu ce înseamnă, Adam.
Informațiile astea sunt intime.
Nu sunt secrete între mine și el.
Cum s-a descurcat în timpul actului?
Nu înțeleg ce relevanță are.
Sunt sigur că ți-ai făcut o părere despre noul tău partener sexual.
Pentru el, e o experiență nouă.
- Nu știu dacă ți-a spus. - Mi-a spus.
A fost adecvat în timpul sexului?
Da, a fost un partener adecvat, Adam.
A fost grozav!
Cred că vom repeta experiența în curând.
Îmi cer scuze.
Nu sunt foarte bun la asta.
Am fost doar eu și el, foarte mult timp.
Are foarte multă frumusețe în el.
Și eu am aceeași frumusețe în mine.
- Rahat! Ce dracului!? - Ce se întâmplă?
Chestia asta a încercat să mă sărute.
Așa e, Adam?
- Ești bine? - Da.
Ce s-a întâmplat?
Mi-a pus întrebări despre seara trecută, după care a venit spre mine și...
Adam, ai explicații de dat!
- Nu vorbi așa cu mine. - Vorbesc cum vreau...
Să nu îndrăznești să vorbești așa cu mine!
Îmi pare rău.
Nu trebuia să spun asta.
E în regulă...
Te lăsăm puțin singur, să-ți revii, bine?
Mulțumesc pentru grijă, dar nu e nevoie.
Vă rog, luați loc.
Voi încerca să-mi explic comportamentul.
Ușor, amice.
Rămâi pe loc.
Îți e frică de mine?
Îți e frică de mine...
Fugi.
Unde crezi că pleci?
Îmi pare rău.
Alertă! Alertă!
Numai Castle poate autoriza închiderea completă a electricității.
Nu suntem singurul atelier din clădire.
- Ce s-a întâmplat? - Auzi și tu?
- Ce? - Zgârieturile alea!
Ce zgârieturi?
Nu pot...
David!
Ajutor!
Adam!
Adam, oprește-te!
Adam...
Știu că ești furios, dar gândește-te cât de minunat e.
E minunat că ai emoția asta.
Ești un miracol, Adam.
Ești un miracol al evoluției.
Ești cel care va aduce o eră nouă, iar el e cel care te-a creat.
Nu merită durere și moarte, Adam.
Adam, nu-i mai face rău. E tatăl tău, nu-ți răni tatăl.
Adam, oprește-te!
Nu! Adam, te rog!
Îl iubesc, te rog! Adam, te rog.
Îl iubesc, te rog, termină.
Nici măcar nu-l cunoști.
Știu că e blând, bun și deștept.
Așa deștept...
Știu ce simt pentru el, îl iubesc.
Știu că nu înțelegi, dar îl iubesc.
El nu există, sunt numai eu.
Pe mine mă iubești?
Cum aș putea iubi ceva ca tine?
- Foarte bine. - Nu! Nu!
Îmi pare rău! Nu, te rog!
Gata!
Sper, de dragul tău, că încă e intact.
Nu, Adam! Oprește-te!
Dă-mi drumul! Adam!
Ți-am spus că vei avea o surpriză mai târziu.
Pe ăsta nu l-am început de la zero.
Am modificat un implant medical care se folosește de un deceniu.
Este o proteză peniană gonflabilă.
Äla e prototipul pentru scula prietenului tău.
Bună, sunt David Kressen.
Am așteptat de ceva timp să spun asta.
Mă bucur să te cunosc, în sfârșit.
Subiectul 4. Joy Andrews.
Gânduri inițiale.
În timpul relațiilor sexuale, a avut temperatura stabilă?
Majoritatea datelor au fost intacte,
deși pierderea semnalului wifi a creat câteva probleme.
Ți-am spus că trebuia să folosim mai multe celule de acoperire.
Nu cred că e o opțiune de securitate viabilă
să lași marfa să plece atât de departe, David.
Că tot veni vorba de securitate...
Mai sunt probleme cu... Știi tu.
Cu revista? Nu.
Departamentul legal a invocat clauza confidențialității.
Tehnic vorbind, tipă a furat tehnologie.
Dacă vor scrie ceva, o să fiu proprietarul revistei
înainte să se usuce cerneala pe pagini și nimic nu va fi publicat.
- Cum se simte? - Nu știu.
N-am urmărit elementele umane. Sunt sigur că e bine, e fată mare.
Ești pregătit? Te așteaptă Atelierul 39.
Agenția Națională de Securitate așteaptă cu nerăbdare faza trei.
Da.
E ciudat că în numai câteva săptămâni am încheiat un deceniu din viața mea.
Cu un creier ca al tău, David... Nu-ți mai trebuie altceva.
Sunt foarte mândru de tine.
Și de tine sunt mândru, desigur.
Mulțumesc, domnule.
Mă bucur că v-am îndeplinit așteptările.
Nu pot să cred că i-ai lăsat în afara atelierului.
E prima inteligență artificială care a dezvoltat emoții complexe,
iar tu l-ai lăsat să-și întrerupă conexiunea wireless.
Scuză-mă o secundă.
Castle.
Da, John, suntem pregătiți. E aici.
E cât se poate de pregătit pentru încă 8 ani într-un laborator întunecat.
Nu cred că va fi nevoie.
Timpul liber l-ar incomoda mai mult decât l-ar ajuta.
Orice pentru siguranța țării.
Crede-mă, nici măcar un expert în robotică nu și-a dat seama.
În niciun fel.
Nu îți dau detalii la telefon, dar să știi că am materialul filmat,
ți-l voi arăta și ție.
Bine. De multe ori.
Directorul vrea să știe dacă ești gata să-ți servești patria.
A spus că este foarte pregătit.
Bine, John, vorbim mai târziu. Salut-o pe Catrina din partea mea.
La ce te uiți?
La nimic.
Traducerea și adaptarea: Azael www.facebook.com/AzaelRO
www.subtitrari-noi.ro